Resync: Xenzai[NEF]
-I tidligere episoder.: -Hjelp oss med Bygning 26.
De er mordere. La det fare.
-Vi har ingen plan. -Jeg fryser tiden og tar dem!
Jeg tror vi er i trøbbel.
Jeg blir ikke med. Jeg er ikke rede til å tilgi meg selv. Ikke ennå.
-Gudskjelov! -Det er agenter der ute.
Dere må stikke. Jeg kan ikke bli med.
-Hvorfor ikke? -Jeg må avslutte dette.
Kan du gjøre det uten å...?
Hvem er du?
Jeg kan være hva jeg vil.
Når presidenten går med på å møte meg,-
-og trykker hånden min, vil det bli forandringer.
-Hvordan gjør han det? -Han er en hamskifter.
-Han kan bli mektigst i verden. -Hvis han møter presidenten.
-Jeg blir med deg. -Jeg startet det. Jeg avslutter det.
Det fins nesten 7 milliarder mennesker på planeten.
Hver eneste én er unik. Annerledes.
Hva er sjansen for det? Og hvorfor?
Er det ganske enkelt biologi? Fysiologi som avgjør mangfoldet?
En samling tanker, minner, erfaringer som gir oss vår egen spesielle plass?
Eller er det mer til det enn det?
Kanskje fins det en plan som styrer skapelsens tilfeldighet.
Noe uvisst som dveler i sjelen,-
-og gir hver og en av oss unike utfordringer-
-som hjelper oss med å finne ut hvem vi virkelig er.
Har du det bra? Drømte du?
Det er Nathan.
-Hva er det med ham? -Han er...
-Han er hva? -...ille ute.
Han er ikke alene om det.
-Hva er det? -Veiarbeidet vi passerte var falskt.
Det er en veisperring ca 1 km lengre fremme. Gå ut av bilen.
Gå 3 km i den retningen, og følg veiene inn til byen.
-Hva skal du gjøre? -Kjøpe dere litt tid. Vær så god.
Linjen er sikker. Jeg finner deg. Oppsøk Nathan. Sjekk at det er ham.
-Men pappa... -Hør på din far.
-Greit. -Greit.
Er noe i veien?
NATHAN PETRELLIS KONTOR WASHINGTON, D.C.
Hva gjør du?
Jeg sa jeg trenger deg som Taub.
Jeg blåser i hva du trenger...
For et sløseri. Du kunne vært til stor hjelp.
Du kjente ikke din plass.
Agent Gordon, send et rydde-team til...
Det der gjorde vondt.
Hamskifte. Helt fantastisk, ikke sant?
Forandringene skjer ikke bare på utsiden.
Husker du bryteren jeg hadde i bakhodet?
Jeg flyttet den.
Få det overstått. Mennene mine kommer når som helst.
Jeg vet det.
Jeg har planer for dem.
Jeg har pokker meg planer for oss alle.
Skal du drepe ham?
Senere, når jeg har absorbert minnene hans.
Det er en liten evne jeg fikk av Angela.
Nathan... Og med Nathan mener jeg meg selv,-
-skal møte min skjebne i morgen.
Presidenten holder en tale. Senator Petrelli har et møte med ham etterpå.
-Om hva? -Ingenting.
Jeg skal bare trykke hånden hans. Når jeg gjør det,-
-blir jeg verdens mektigste mann.
Da bør du drepe meg nå, for det tillater jeg aldri.
Jeg trenger ikke drepe deg,-
-for om 30 sekunder vil ingen tro på det du sier.
Denne veien, alle mann!
Mann skadet! Mann skadet!
Jeg har ham! Han er her!
Din jævel.
-Tror du han slapp unna? -Nei, planen hans var å bli tatt.
-Hvordan havner han alltid i midten? -Han velger det, mest pga. deg.
Du aner ikke hva foreldre gjør for å beskytte sine barn.
Jeg håper du slipper å finne det ut for egen del. Her forlater jeg deg.
-Hva mener du? -Jeg blir ikke med inn til Nathan.
-Hvorfor ikke? -Jeg må finne Matt Parkman.
-Er det om drømmen? -Han redder Nathan i den.
Da kan du vel bli med og advare Nathan?
Jeg kan ikke forandre det jeg drømmer, bare påvirke resultatet.
Oppsøk Nathan, så finner jeg deg senere.
Nathan.
Våkne.
Hallo. Våkne.
Vi må være overbevisende i dag.
Jeg trenger dine syke, forvridde minner.
For en lettvekter. Til helvete med det.
Det fins nok av minner i tingene du har her.
Vitnemålet ditt sier at du fikk hedersbevisning.
Mansjettknappene sier noe helt annet.
Politikere...
Du har besøk, sir. Hun sier hun er datteren din.
Riktig, ja. Vis henne inn.
Claire.
Endelig er du her. Jeg begynte å bli urolig.
-Fant du ham? -Sylar? Ja.
Han slapp unna, og er på vei til møtet med presidenten.
Jeg må advare presidenten.
Hva skal du si, da?
-At Nathan har en dobbeltgjenger? -Ja, om jeg må. Avsløre allting.
Jeg gjør hva som enn må til for å legge ned Bygning 26.
-Hvordan vet jeg at dette er deg? -Hva mener du?
Hvordan vet jeg at du ikke er Sylar?
Claire...
Jeg er meg.
Vi har vært mye sammen de siste dagene.
Mexico.
Jeg begynte å tro at du kjente meg bedre enn noen annen.
-Beklager. -Det går bra.
Vent her. Jeg blir kjørt til Stanton Hotel.
Ligg lavt til jeg har løst dette.
Nei, jeg vil bli med deg. l fall noe går galt.
-Det er ikke trygt der. -Jeg kan ikke bli skadet.
Jeg må hjelpe til å stoppe Sylar. Det er på tide at jeg gjør noe.
Jeg tenkte akkurat det samme.
Du har rett.
Hvis det går skeis...
...vil jeg ha deg der...
...ved min side.
Jeg har ham.
Kom igjen.
BYGNING 26 WASHINGTON, D.C.
Hvordan går det?
-Bedre. -Vi må ikke gjøre det.
-Vi kan snu her. -Jeg har det bra.
-Det var hodepine. -Og neseblod.
-Anstrengelsen gjør deg syk. -Kanskje, men vi må inn.
Vi må redde fangene og stoppe virksomheten.
Da får vi bruke min kraft. Vi er et team nå.
-Med min røde lysbue... -Det holder ikke! Se på vaktholdet.
-Vi må stanse tiden. -Nei, det er for farlig.
Bare en gang til. Jeg lover.
Nå er det bare hodepine. Neste gang kan hodet eksplodere.
Virkelig?
Da blir jeg ganske enkelt nødt til å ta den sjansen.
Tenk å treffe deg her...
Du er sikkert glad for å se meg.
Sylar... Vi må stoppe ham.
Du er nok til stor hjelp.
Si det, da.
Belær meg, hytt med fingeren, si "Hva var det jeg sa?".
-Jeg rotet det til. Nektet å lytte. -Så begynte du samarbeidet med Sylar.
Det samarbeidet sprakk visst.
-Så zen-aktig. -Nei, praktisk.
Slipper vi ut, må vi gjøre alt for å sette en spiker i Sylars hode.
En spiker holder ikke lenger.
Han flyttet punktet.
Herlig.
Hvordan klarte du det?
Man kan ikke fange dem alle, eller holde på dem.
Det fins ingen regler, ikke engang tyngdekraften.
Alt handler om balanse.
Å leve i gråsonen...
Som sjef på mellomnivå blir det rutine.
-Så om 20 år vil jeg forstå det? -20 år og en adoptivdatter.
Uten Claire ville jeg gjort som deg,-
-og vært i akkurat samme klemme nå.
Du er i akkurat samme klemme som jeg.
Ja.
-Vi burde gjøre noe med det. -Sammen?
Bra. Vi må finne ut hvor fangene er.
Hiro.
Øret ditt...
Det blør.
Jeg har det bra. Kom igjen. Vi skynder oss.
Du store kineser...
Hiro.
Det er dr Suresh.
Vi hjelper ham ned. Jeg har en idé.
Hevnen er skikkelig søt.
Hiro.
-Er dette et triks? -Jeg vet ikke.
Ingen vakter.
-Det er noe som ikke stemmer. -Hiro.
Kom. Denne veien.
-Hiro. Hva skjedde? -Vi redder dere.
Jeg gjengjelder tjenesten senere, men nå må vi dra.
-Har du det bra? -Nei.
Han får neseblod og hodepine av å stanse tiden.
Du er lege. Du kan hjelpe ham.
Sperr opp øynene.
Pupillene dine er utvidet. Er du stiv i venstre arm, eller svimmel?
Ja, men Bruce Wayne sov bare to timer per natt.
Hiro, vi kan gjøre overmenneskelige ting, men du er menneskelig,-
-og kroppen din støter ut kreftene.
Men det er denne kraften som gjør meg sterk. Min skjebne.
Du kan ikke fryse tiden igjen. Forstår du?
Takk.
Så hva er planen?
-Sier vi som det er? -Da vil de bare gå under jorden.
Da kan Sylar bli...en kanin.
Vi må være forsiktige. Følg meg.
-Nathan. Hyggelig å se deg. -Dette er min datter.
-Dette er Liam... -...Samuels, presidentens stabssjef.
-Jeg bor i USA. -Faren din og jeg var skolekamerater.
Jeg verdsetter at presidenten vil treffe meg.
Talen pleier å ta ca 90 minutter.
-Jeg holder meg gjerne i nærheten. -Vi har en suite i annen etasje.
Skriv dere inn her, så viser Frank dere veien.
Jeg trodde du var høyrehendt.
Jeg bruker begge. Jeg slår med høyre, kaster med venstre. Kommer du?
Fangene er borte. Hele enheten er tatt til fange.
Enheten din prøvde å drepe oss, så det var nok flaks.
-Hvordan gikk dette til? -Jeg prøvde å få deg til å forstå:
Mennene dine har ikke kjangs mot folk med evner.
-Funker de? -El-pistol bet ikke.
-En sånn en kan senke en elefant. -Om man kommer tilstrekkelig nære.
Hiro.
-Hiro! -Ring alarmsentralen.
-Jeg må stanse Sylar. -Vi blir hos ham.
-Hallo? -Gudskjelov.
-Hvor er du? -Med Nathan.
Er du sikker på at det er ham?
Ja, det er ham.
-Ikke vær redd. -Hvordan kan du vite det?
For det er meg.
Herregud.
Dette er artig.
Liker du ikke en god pinot?
Pappa er på vei. Han vil stanse deg, så skal jeg drepe deg.
Nei.
Det er faktisk jeg som skal drepe ham.
Eller så skal du gjøre det. Jeg har ikke bestemt meg ennå.
Ikke se slik på meg.
Alle dør en gang.
Vel, nesten alle. Pappa Petrelli, mamma Bennet,-
-Mister Muggles...
Hva heter broren din? Larry?
-Lyle. -Riktig, ja. Han skal også dø.
I dette øyeblikk er min far døende.
Fortalte jeg at jeg traff min virkelige far?
For en skuffelse.
Har du noen gang fundert på hvor mye vi har til felles, Claire?
Vi ble adoptert begge to.
Du...kan ikke dø.
Jeg kan ikke dø.
Du kan dø. Det skal jeg sørge for.
Du blir nok lei av å prøve å knerte meg mens alle dine kjære dør.
Til syvende og sist vil du kanskje tilgi meg.
Og kanskje til og med elske meg.
Jeg vil fortsette å prøve å drepe deg resten av mitt liv.
Alle trenger en hobby.
Jeg sier ikke at ingen broer må bygges, men begynner vi å bygge nå...
Hvem vet?
Du kunne jo bli min første presidenthustru.
Ingen kommer inn uten å prate med mr Samuels.
Da er det best at du prater med ham.
Nathan Petrelli ber om adgang til bygningen.
Er det noe problem?
Han sier du er inne alt.
Hvem er i suiten? Si det nå, vi ser det snart.
-La være, ellers dør mennene dine. -Han har rett. Sylar er farlig.
-Er han en av dem? -Han er en av dem. Han...
Jeg må slutte å si det.
Han er en av oss.
Det går bra.
Liam, jeg har løyet for presidenten. Jeg har løyet for meg selv.
Jeg tar ansvar for mine forbrytelser når tiden er moden.
-Men ikke i dag. -Det er en mann i suiten.
Han må stanses.
-Hvordan skal vi gjøre det? -Det skal dere ikke.
Vi gjør det. Sylar må stanses av sånne som oss.
Broren min kan gjøre alt Sylar kan hvis han får rørt ham.
Gi oss fem minutters forsprang. Det er alt jeg ber om.
Jeg sikter høyt, du sikter lavt. Vi kapper svinet i to.
-Du vet vel at jeg elsker deg? -Ja visst. Jeg elsker deg, Nathan.
Beredt?
Sett i gang!
-Går det bra? Hvor tok de veien? -Vinduet.
Kan du fly etter dem?
Jeg kan ikke.
Kom igjen. Vi må finne dem. Kom igjen!
Claire blir så sint på meg.
-Det var på tide. Jeg ventet på deg. -Hvordan fant du meg?
Jeg drømte. Nathan er ille ute, og du redder ham.
Jeg vet ikke hvordan, men du må bli med meg.
-Jeg kan ikke. Dessverre. -Drømmene mine lyver ikke.
Jeg kom hit for å stoppe agentene.
Gutten min skal kunne leve sitt liv uten å bli jaget.
-Jeg beklager. -Da har vi samme mål.
Uten Nathan er det ikke mulig. Det vet du uten å lese tanker.
Bli med meg.
Vi bør dele oss. Gå ditover, så går jeg hitover.
-Stans! -Noah?
Si at det er Claire, og ikke Sylar.
Jeg slåss mot Sylar. Det der er Claire.
Pappa, det er meg.
Tok du kraften hans?
-Ja. -Kan han stoppe ham?
Stå stille!
-Legg dere ned! -Presidenten er i fare.
-Hør på oss, så overlever han. -Legg dere ned, sa jeg!
Hør på meg nå..
...ellers forteller jeg det etter at du skyter meg.
-Peter og Nathan var her. -Bare autorisert personell her.
Jeg tilhører Secret Service. Slipp oss gjennom.
Beklager. Dere kan fortsette.
-Du vil ikke se dette. -Jeg må.
-Mrs Petrelli! -Jeg må!
-Nathan? -Vær så snill...
Nei. Nei!
Nei!
Jeg forstår ikke.
Drømmen min... Du skulle redde ham.
Denne veien, herr president.
Nathan. Er det deg?
-Naturligvis. -Jeg kan ikke gi deg mer tid.
Det er greit. Du har ikke mer tid å gi.
Denne veien, herr president.
-Gudskjelov at du er uskadd, sir. -Secret Service gjorde en bra jobb.
Det gjorde du også.
Du trodde sikkert ikke at jeg tok den fra deg.
-Dette vil aldri fungere. -Det er den eneste måten.
-Jeg vet ikke hvor mye tid vi har. -Lenk ham fast, eller bedøv ham.
-Jeg vil ikke bli innblandet. -Du vil beskytte familien.
Hvem skal overbevise presidenten om at alt var en feiltakelse?
Avsløres det at noen med evner drepte senatoren, blir det helvete.
Selv om jeg kunne gjøre det, så forblir han Sylar.
Sylar kan absorbere Nathans minner. Alt han berører fyller tomrommene.
Ingen vil se noen forskjell. Det blir permanent.
Det siste jeg vil er å se det svinet leve videre,-
-men Sylar må bli Nathan igjen.
Gjør du ikke dette, er Nathan borte for alltid.
Hvordan forklarer vi det som skjedde ham?
En nedfryst kropp i Bygning 26 er identisk, en hamskifter.
Du ville beskytte din sønn, mr Parkman.
Hvis noe skjedde ham, ville du ikke da gjøre hva som helst-
-for å holde ham i livet ditt?
Jeg kan ikke miste Nathan på denne måten.
Jeg ber deg.
Du er ikke Sylar lenger, eller Gabriel Gray.
Det livet er over. Sylar er død.
Du er ikke Sylar lenger. Du er lkke Sylar lenger,-
-eller Gabriel Gray.
Det livet er over. Sylar er død.
Nå er du Nathan...
...Petrelli. Nathan Petrelli. Sønn, bror, far.
Senator Nathan Petrelli.
Mamma?
Vi er alle forbundet,-
-forent av en usynlig tråd, med uendelig potensiale og enda så skjør.
Men selv om vi er forbundet er vi kun individer,-
-tomme kar som fylles med uendelige muligheter,-
-et utvalg av tanker, overbevisninger,-
-en samling av løse minner og erfaringer.
Det er en ny begynnelse, mamma.
Kan jeg være meg foruten dem? Kan du være deg?
Jeg antar at presidenten gikk med på det.
Finansiering, ressurser, dementier.
Jeg sa jeg hadde funnet rett mann til å lede vårt nye...
Hva skulle vi kalle det?
Jeg har alltid likt "Selskapet".
Går det bra?
Ikke så veldig.
Det er på tide at vi reiser hjem, Ando.
Jeg kan ikke fatte at han virkelig er død.
Han er virkelig død, Claire. Det er han virkelig.
Og om den usynlige tråden som holder oss sammen ryker, hva skjer da?
Hva blir det da av milliarder ensomme, atskilte sjeler?
Der i ligger våre livs store streben.:
Å finne, forene, og holde fast ved.
For når våre hjerter er rene, og våre tanker ens, er vi vlrkelig forent,-
-I stand tll å reparere verden-
-og skape et univers av uendelige muligheter.
SLUTT PÅ DEL FIRE
DEL FEM "FRELSE"
SEKS UKER SENERE
KENT HARPER TlDLIGERE BYGNING 26-AGENT
Du er nummer fire.
Fjerde Mystiske Drukning forvirrer myndighetene
Jeg har ikke hørt fra deg på flere uker. Jeg begynte å bli urolig.
Nathan?
Beklager, mamma. Jeg har ikke vært meg selv i det siste.
Ikke vær tåpelig. Dette er en fantastisk tid for deg.
Vi har lagt dumhetene bak oss, familien er samlet.
Kom nå, ellers blir vi sene til lunsjen.
Nathan?
Hørte du et ord av det jeg sa?
Det er bare denne klokken.
Den går ett og et halvt minutt for fort.
Uansett...
Lunsj? Italiensk eller kinesisk?
Resync: Xenzai[NEF]
Fortsettelse følger...
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com